## II. Lietuvos pajūris

#### Lietuvos pajūris vienas nuostabiausių gamtos kampelių. Daugelis jį mėgsta dėl gaivaus pušynų oro, švelnaus ir minkšto smėlio, skaidraus jūros vandens. Atvykstantys čia randa taip trokštamą malonų ir turiningą poilsį visai šeimai, sveikatingumo ir reabilitacijos paslaugas. Nustatyta, kad pavasarį ir vasarą pajūryje būna daugiausia saulėtų dienų nei kitur Lietuvoje.

## Ką verta pamatyti pajūryje?

#### Vieta | #### Aprašymas | #### Nuotrauka
--- | --- | ---
#### Ventės ragas | #### Ventės ragas pusiasalis prie Kuršių marių, visai netoli Nemuno upės žiočių, į pietus nuo Ventės gyvenvietės. Labiausiai žinomas dėl jame įkurtos praskrendančių paukščių žiedavimo stoties. 1929 m. Ventės rage profesorius Tadas Ivanauskas įkūrė paukščių žiedavimo stotį, kuri veikia iki šiol. Čia yra pagrindinis Lietuvoje paukščių migracijos kelias, vedantis į Europos pietus, atogrąžas ir net pietinę Afriką. Pirmasis medinis švyturys Ventės rage buvo pastatytas dar 1837 m. Jis buvo apšviečiamas alyva kūrenama lempa. Dabartinis raudonų plytų mūrinis švyturys pastatytas 1852 m. Jo aukštis yra 11 m. Ventės rago švyturys vienas iš nedaugelio Lietuvos švyturių, į kurį leidžiama laisvai įlipti ir pasižvalgyti. Į švyturio apžvalgos aikštelę veda seni geležiniai, papuošti originaliais ornamentais laiptai. Nuo šios aikštelės galima matyti Kuršių nerijoje už 12-13 km į pietvakarius esančią Nidą ir auksines kopas bei 8,5 km į vakarus nutolusią Preilą. Už 3,6 km į rytus į Kuršių marias įteka pagrindinė Nemuno atšaka Atmata. Nuo švyturio apžvalgos aikštelės atsiveria Kuršių marios, matosi Kuršių nerija, Rusnės sala. Ventės rago švyturys valstybės saugomas technikos paminklas. |
#### Parnidžio kopa | #### Atšiaurių vėjų pustoma Parnidžio smėlio kopa virš jūros lygio yra iškilusi net 52 metrus. Iš kopos viršūnėje įrengtos apžvalgos aikštelės atsiveria plati Nidos miestelio apylinkių panorama: daugiau nei 130 metų jūra ir mariomis plaukiantiems žvejams kelią rodantis senasis švyturys, plačiausia Kuršių nerijos vieta Bulvikio ragas, aukščiausia nerijoje Sklandytojų kopa (anksčiau jos aukštis siekė 70 m viršBaltijos jūros lygio), raudonomis čerpėmis dengti Nidos namukų siluetai, tyvuliuojančios Kuršių marios. Esant geram orui nuo Parnidžio kopos galima pamatyti ir kitoje Kuršių marių pusėje esantį Ventės rago pusiasalį, o užslinkus tirštesniam rūkui aplinkiniai vaizdai išnyksta po paslapties širma. Įdomi yra Parnidžio kopos pavadinimo interpretacija vietiniai gyventojai mano, kad pavadinimas kilęs nuo frazės perėjusi per Nidą, mat ši vėjo pustoma kopa net kelis kartus perkeliavo per Nidos gyvenvietę. |
#### Palangos gintaro muziejus | #### Buvusiame grafo Felikso Tiškevičiaus dvare Lietuvos dailės muziejui priklausantis Gintaro muziejus įkurtas 1963 m. rugpjūčio 3 dieną. Pačiame Birutės parko centre esančiuose didinguose rūmuose įrengtas muziejus yra vienas lankomiausių šalyje. Viena gausiausių pasaulyje gintaro inkliuzų ir unikumų kolekciją turinčiame muziejuje iš viso yra apie 5 tūkst. eksponatų. Šiemet baigtame restauruoti Gintaro muziejuje galima susipažinti su gintaro susidarymu, prekybos keliais, gavyba, apdirbimu. Pirmajame aukšte esančios rūmų erdvės lankytojus žavi atnaujintais istoriniais rūmų interjerais, pasakojančiais apie grafų Tiškevičių gyvenimą šiuose rūmuose. Palangos bei grafų Tiškevičių istorija besidomintiems lankytojams pristatomos autentiškai įrengtos erdvės: Holas, Renginių salė, Raudonasis salonas, Didysis salonas, Grafienės kabinetas, Mėlynasis salonas, Jaunojo grafo kabinetas, Mažasis salonas. Šiose reprezentacinėse rūmų salėse atkurta aristokratų rezidencijos aplinka, kurioje eksponuojami XVIII amžiaus pabaigos XIX amžiaus pradžios didikų rūmų interjerų kūriniai į Lietuvos dailės muziejaus išsaugotų grafų Tiškevičių, kitų Lietuvos didikų rūmų bei privačių kolekcijų. Interjerų ekspozicijos autorius Romualdas Budrys. Antrajame aukšte pristatoma unikali gintaro ekspozicija, kuri papildyta archeologiniais eksponatais, atnaujinta ir inkliuzų kolekcija. Lankytojai gali išvysti visiškai naują gintaro morfologijos ekspoziciją. |
#### Palangos tiltas | #### Palangos tiltas tiltas į Baltijos jūrą, Palangoje, viena populiariausių poilsiautojų ir turistų lankoma vieta Lietuvos pajūrio kurorte. Iš karaliaus Zigmanto Vazos gavę teisę plėsti Palangos uostą, 1589 metais anglai pastatė tiltą į jūrą, įrengė akmeninį molą, pagilino jūros dugną laivybai vystyti. Senojo tilto statyba 1882 metais rūpinosi grafas Juozapas Tiškevičius. Tiškevičiaus pastatytas Palangos tiltas Vilimiškės plytų eksportui vasarą būdavo naudojamas pasivaikščiojimams, todėl tam, kad per lietų įmonės galėtų pasislėpti nuo lietaus, jo pradžioje buvo įrengta pastogė altana. Net tramvajus buvo pravestas. Jis važiuodavo tais pačiais bėgiais, kuriais ne sezono metu veždavo plytas išVilimiškės į tiltą ir uostą. Vasaros metu atvirais vagonėliais vežiodavo svečius. Nuo 1892 m. tiltas į jūrą skirtas tik poilsiautojų pasivaikščiojimams. |
#### Klaipėda | #### Klaipėda seniausias Lietuvos miestas, 1252 metais pirmąkart paminėtas Memelburgo vardu. Miestas iki XV a. kūrėsi arčiau pilies, tarp Danės atšakų susidariusiose salose. Pilis buvo kelis kartus perstatyta, miestas taip pat keitė savo vietą. Iki XV a. pabaigos miesto pietinė riba sieke dabartinę Teatro aikštę. 1529 m. pradėta kapitalinė pilies rekonstrukcija, miestiečių gyventa teritorija panaudota rekonstruojamos pilies kompleksui. Senojo miestelio gyventojai perkelti į Danės vandenų ribojamą salą, dabartinę senamiesčio dalį iki Didžiosios Vandens gatvės. XVI a. pradžioje buvo nužymėtos pagrindinės planinės struktūros ašys: statmenai susikertančios Turgaus ir Tiltų gatvės. Miesto teritorija buvo padalinta į nedidelius stačiakampių kvartalus, XVI a. pabaigoje galutinai susiklostė gatvių ir kvartalų tinklas, kuris vėliau nedaug keitėsi. Prie pagrindinės sankryžos buvo kartuvės, o greta tilto gėdos stulpas, prie kurio grandinėmis prirakindavo liežuvautojus ir ištvirkautojus. Nuo 1595 m. senamiestyje vykdavo mugės, kurios iki XIX a. tęsdavosi dvi savaites. Į jas suplaukdavo prekeiviai iš tolimiausių kraštų. XVII a. lygiagrečiai augo dvi Danės senvagės atskirtos dalys: senamiestis ir vadinamasis Odų gatvelės rajonas, kuris vėliau pavadintas Frydricho miestu. 1722 m. šios dalys buvo sujungtos. Taip susiformavo vientisa šiandieninio senamiesčio teritorija. XVII-XVIII a. miestą juosė gynybiniai pylimai. Senasis užstatymas buvo sunaikintas 1540, 1678 ir 1757 m. gaisrų, ypač daug nuostolių padarė didysis 1854 m. gaisras, bet Klaipėda po gaisro gana greitai atsigavo. 1856 m. parengtame atstatymo plane didesniu pakeitimų nepadaryta, buvo apsiribota perstatinėjimais. Iki XIX a. vidurio senamiestis atliko administracinio, prekybos, dvasinio gyvenimo centro vaidmenį, o kai į dešinįjį Danės krantą buvo iškelta rotušė ir teismas, tuomet senamiestis tapo komerciniu centru. Jame veikė didžiausios miesto parduotuvės, urmo sandėliai, bankai. Tačiau senamiesčio neaplenkė II pasaulinis karas buvo sugriautos bažnyčios, smarkiai nukentėjo ištisi kvartalai pietinėje dalyje. Išlikusiu kultūros paveldu pradėta rūpintis tik XX a. 7 dešimtmetyje. 1963 m. Klaipėdos senamiestis paskelbtas urbanistikos paminklu, o 1964 m. buvo paruoštas pirmasis regeneracijos projektas. 1971-1981 m. imtasi restauruoti apie 70 senamiesčio pastatų. |
#### Olando kepurė | #### 24,4 m aukščio skardis Baltijos jūros pakrantėje, Pajūrio regioniniame parke, 2 km į šiaurę nuo Girulių, prie Karklės. Prieš1215 tūkstančių metų jį suformavo Baltijos ledynas. Tai parabolinė kopa, supustyta ant moreninio gūbrio. Atsitraukdamas ledynas Lietuvos pajūryje suformavo ir unikalų morenini gūbrį, vadinama Olandų kepure. Šis kalnas (24,4 m virš jūros iškilusi parabolinė kopa) nuolat ardomas bangų mūšos ir į pajūrį leidžiasi 1618 m aukščio nuožulnuma. Manoma, kad kalnas gavo Olandų kepurės pavadinimą dėl jo panašumo į olandišką kepurę, kai žiūrima į jį iš jūros pusės. Olandų kepurė nuo seno buvo orientyras jūreiviams ir žvejams, nes apaugęs pušimis ir ąžuolais gerai išsiskyrė smėlio lygumoje. Nuo skardžio atsiveria jūros vaizdas su stačiais krantais ir akmenuotais paplūdimiais. Nuo skardžio patogu stebėti virš jūros skrendančius paukščius. XIX a. pabaigoje, apželdinant Girulių pajūrį, šiose vaizdingose vietose buvo sukurtas pasivaikščiojimams skirtas parkas, įveisti ąžuolai, bukai, platanalapiai klevai, kiti dekoratyviniai medžiai. Olandu kepurės skardis įtrauktas į Gamtos paveldo objektų sąrašą. |

#### Daugiau apie Lietuvos pajūrį ir ką jame galima pamatyti skaitykite www.bangos.lt

#### < ATGAL

#### PIRMYN >

#### TITULINIS

©Vardenė 2019