## III. Trakai

#### Į vakarus nuo Vilniaus, tarp kalvų, miškų ir ežerų įsikūręs senasis Trakų miestas, gausiai lankomas šalies gyventojų ir užsienio svečių. Pusiasalio, kuriame jis stūkso, krantus skalauja Galvės, Totoriškių ir Bernardinų (Lukos) ežerai. Šis miestas, garsėjantis nuostabiu gamtovaizdžiu ir legendine Trakų pilimi, kadaise buvo vienas iš Lietuvos valstybingumo lopšių, svarbus karinis ir politinis centras, Lietuvos didžiųjų kunigaikščių būstinė bei Lietuvos sostinė.

Šiandien Trakai lankytojus traukia kaip nuostabi vieta pailsėti nuo intensyvaus sostinės gyvenimo, pasivaikščioti gražiomis apylinkėmis ar paplaukioti jachta viename iš daugelio ežerų. Trakai dar garsūs tuo, kad juose nuo XIV a. pabaigos gyveno karaimai (tiurkų kalba kalbanti tauta), kurie iki šių dienų čia išsaugojo savo tradicijas. Trakuose išlikęs karaimų kulto pastatas kenesa, karaimų gyvenamieji namai, karaimiškų patiekalų restorane galima pasivaišinti nacionaliniais šios tautos patiekalais, iš kurių labiausiai žinomas bei mėgstamas yra kibinas.

Kaip yra pasakiusi pasaulio baleto legenda, Trakų Garbės pilietė Maja Pliseckaja, jei Žemėje yra rojus, tai jis yra čia - Trakuose.

#### Lietuvos pasididžiavimas - Galvės ežero saloje stūksanti XIV a. pabaigos Trakų pilis. Tai vienintelė Rytų Europoje pilis, pastatyta saloje. Ją sudaro konventinio tipo rūmai su donžonu ir priešpilis. Manoma, kad Salos pilį XIV a. pab. pradėjo statyti Kęstutis, o XV a. pradžioje baigė jo sūnus Vytautas. Pilyje lankėsi žymūs Europos diplomatai: Vokietijos imperatoriaus Zigmanto pasiuntinys Benediktas Makra, flamandų riteris Žiliberas de Lanua, Venecijos ambasadorius Ambrozijas Kontarinis, Livonijos ir kryžiuočių ordinų magistrai. XV a. pirmoje pusėje apie 13 kartų pilyje viešėjo Lenkijos karalius Vladislovas Jogaila. Tradicijos tęsiamos. Mūsų dienomis pilyje kasmet apsilanko kelios aukšto rango vyriausybinės delegacijos iš įvairių pasaulio šalių, čia pasirašomos svarbios tarpvalstybinės sutartys. Į Pilies istoriją įrašyti garbingi svečiai: Danijos karalienė Margaretė II, Švedijos karalius Karlas XVI Gustavas su karaliene Silvia, Estijos, Graikijos, Islandijos, Kazachstano, Latvijos, Lenkijos, Makedonijos, Rumunijos, Slovėnijos, Ukrainos, Kinijos prezidentai, kitų užsienio šalių premjerai, ministrai bei diplomatai.

#### Velnio duobė tai legendomis ir padavimais apipinta Lietuvos duobių karalienė. Ji paskelbta ne tik Lietuvos Respublikos geologiniu gamtos paminklu, bet ir vienu iš 100 lankomiausių Europos gamtos paminklų. Beje, Velnio duobė, arba Velniaduobė, yra ypatinga mitologinė sakralinė vieta. Velnio duobė žioji giliai miške, Mergiškių kraštovaizdžio draustinyje, Aukštadvario regioniniame parke. Šis kraštas turi seną ir savitą istoriją bei kultūrą. Pirmieji žmonės čia pradėjo kurtis 32 tūkstantmetyje pr. Kr. Be svarbių archeologinių paminklų, medinių pilių ir piliakalnių, pilkapynų, senovės gyvenviečių, teritorija išsiskiria itin vaizdingu reljefu. Šioje aukščiausioje Dzūkų aukštumos dalyje gausu kalvelių, klonių, įdubų, kalvagūbrių ir ežerų. Už 4 km nuo Velnio duobės stūkso aukščiausia Gedanonių kalva. Verknės ir Strėvos aukštupiai tai tiesiog unikalus gamtos lobynas! Šia lankytojams atvira valstybinės reikšmės teritorija rūpinasi Trakų miškų urėdija. Lietuvoje daug gilių įdubų. Piltuvo formos Velnio duobė pati giliausia, apie 40 metrų gylio. Viršuje ji taisyklingai apskrita ir net 200 metrų skersmens. Duobės dugne durpių sluoksnis siekia apie 10 m, taigi bendras gylis būtų apie 50 metrų. Manoma, kad senovėje ši duobė buvusi dar gilesnė. Velnio duobės paslapčių takas veda apačion, kur telkšo 60 metrų skersmens pelkė. Vasarą gal ir norėtųsi po ją pabraidžioti, bet nepatartina, mat pelkė labai klampi ir pavojinga. Manoma, kad pelkė požeminiais kanalais susisiekia su netoliese esančiais giliais Škilietų ežerėliais. Pasakojama, esą velnio į duobę įvilioti ir prasmegę gyvuliai po kurio laiko išplaukdavč viename iš tų ežeriukų. Legenda byloja, kad šiose apylinkėse guli milžino skeletas. Jo burna tai Velnio duobė, akys Škilietų ežerai, o nosis Pamiškės piliakalnis. Pelkėje ir ją supančiose priemolingose kalvose žaliuoja augimo anomalijų turintys medžiai. Paaiškinti šį keistą gamtos reiškinį bando ne vienas specialistas. Mokslininkai tvirtina, kad prie Velnio duobės fiksuojami energinio lauko nuokrypiai. Bet kokiu atveju tai vieta, kurioje susikerta stiprūs geologiniai biolaukai. Apsilankę Velnio duobėje ir ypač nusileidę į jos dugną žmonės tvirtina patyrę keistų pojūčių.

#### Daugiau apie Trakus ir ką galite juose aplankyti skaitykite čia:

- www.makaliauslietuva.lt;
- Trakai-visit.lt;
- kurdabar.lt

#### < ATGAL

#### TITULINIS

©Vardenė 2019