# Abiotiniai veiksniai

Ekosistemos organizmai kontaktuoja ne tik vieni su kitais, bet ir su juos supančia negyvąja gamta. Abiotiniai veiksniai - tai negyvosios gamtos veiksniai: šviesa, temperatūra, oras, vanduo ir dirvožemis. Ekosistemos gyvenimui jie labai svarbūs. Pavyzdžiui, be švieos augalai nevykdytų fotosintezės. Gyvūnų aktyvumas irgi priklauso nuo apšvietimo intensyvumo - kai kurios rūšys aktyvios dieną, kitos - prietemoje arba naktį. Vidutinių ir šiaurės platumų organizmai reaguoja į dienos ilgumą. Pavyzdžiui, rudenį sutrumpėjus dienai augalai nustoja augti, migruojantys paukščiai telkiaisi į būrius, geltonkaklės pelės, voverės kaupia maisto atsargas žiemai.

Temperatūra veikia organizmų sandarą (pavyzdžiui, kailio tankį), fiziologinius procesus, augimą, vystymąsi, elgseną, geografinį pasiskirstymą. Jos svyravimai per metus turi įtakos populiacijų gausumui, ekosistemos sudėčiai.

Vėjas apdulkina 20-30 % augalų, platina jų sėklas. Jis sumaišo užterštą orą su švariu ir padaro jį mažiau pavojingą gyviesiems organizmams. Pučiant vėjui, susidaro jūrų srovės, bangos, todėl vanduo geriau prisisotina deguonies.

Veikiant negyvosios gamtos veiksniams, evoliucijos metu susiformavo atitinkamos ekosistemos su joms būdinga augalija, gyvūnija ir mikroorganizmais.

© 2011 Karolina Untulytė