Author: Mok

Dailusis jojimas

Išjodinėjimas, kitaip dar vadinamas dailiuoju jojimu, yra viena geriausiai žinomų žirginio sporto šakų, laikomas meniškiausiu jojimo sportu, kurio tradicijos taip pat yra pačios seniausios. Išjodinėjimas atsirado 1550m. o jo pradininkas buvo Federikas Grisone. Tačiau tuo metu, tai nebuvo sporto šaka, kurią matome šiandien.
Šių dienų varžybose raitelis ir žirgas turi atlikti seriją pratimų, vadinamų elementais, lygioje 20 x 60 m aikštėje, aptvertoje žema tvorele ir simetriškai pažymėtoje 12 raidžių - pagal jas nustatoma aikštelės vieta, kurioje atliekamas elementas.
Varžybose žirgas demonstruojamas trimis aliūrais: žingine, risčia ir šuoliais. Vertinamas žirgo judesių laisvumas, lengvumas - turėtų atrodyti, kad žirgas pratimus atliekąs savo noru. Todėl išjodinėjime labai svarbus tinkamas žirgo parengimas ir techniškas jojimas - tam pasiekti prireikia daugelio metų.
Išjodinėjime žirgai sportinę karjerą pradeda maždaug ketverių metų amžiaus, o baigia maždaug 17-18-os.
Dailiajame jojime yra keletas rungčių: nuo lengviausios iki pačios sudėtingiausios - Grand Prix.
Pasaulyje populiarios laisvosios programos, kitaip dar vadinamos „kiurais", kuriose savitą programą raitelis atlieka pagal pasirinktą muziką, priderintą prie žirgo bėgsenos ir dueto charakterio.

Konkūras

.Konkūras yra palyginti nauja žirginio sporto šaka. Manoma, kad jis atsirado XVIII a., kai Anglijoje pasirodė Aptvėrimo Aktas ir turtingi žemės savininkai apsitvėrė savo žemės sklypus. Tuo metu populiarios lapių medžioklės žirgai gavo naują įššūkį – įveikti visas tvoras, pasitaikiusias kelyje.
Konkūras (angl. – show jumping) – viena iš trijų olimpinių jojimo šakų – yra bene populiariausia jojimo sporto rungtis.
Raitelio tikslas – be klaidų ir greitai įveikti kliūtis.
Vidutinis kliūčių aukštis svarbiausiose varžybose – 160 cm. Kiekvienoje rungtyje leidžiamas tam tikras skaičius klaidų
Aukščiausia kada nors peršokta kliūtis buvo 247cm.
Lietuvoje konkūrų sportu užsiiminėjama nuo 1920 m.

Ištvermės jojimas

Prieš jojimą arkliai patikrinami veterinaro, kad būtų įsitikinta, kad jie sveiki ir pasiruošę dalyvauti varžybose.
Raiteliai gauna ir vietovės žemėlapį su pažymėta trasa, patikrinimo ir poilsio punktais ir naturaliomis kliūtimis
Trasa padalinta į atkarpas, tarp kurių arkliai tikrinami veterinarine apžiūra. Tikrinamas pulsas, dehidratacija, kvėpavimas, galimi sužeidimai ir kt. Reikalavimų neatitikę žirgai nebegali tęsti varžybų.
Jojikai laisvai gali rinktis aliūrą priklausomai nuo trasos paviršiaus ir žirgo galimybių.
Vienadienėse ištvermės jojimo varžybose trasa dažniausiai būna 40-160km.
Varžybose galima dalyvauti su bet kokios veislės arkliu, svarbu kad jis būtų ištvermingas ir sugebėtų palaikyti greitį įveikiant ilgas distancijas.

Trikovė

Trikovės atsiradimas sietinas su testais, naudotas kavalerijos žirgų paruošimui tikrinti.
Apie 1800 m. pabaigą prancūzai pradėjo kultivuoti „karinio žygio“ rungtį, kuri gali būti laikoma šių dienų trikovės pirmtaku.
1912 m. trikovė, įtraukta į Olimpines žaidynes.
Pirmąją trikovės varžybų dieną, išjodinėjimo rungties metu žirgas bei raitelis demonstruoja techniškai atliekamus elementus, eleganciją bei tarpusavio harmoniją.
Antroji diena skirta ištvermės kroso jojimo rungčiai, kuri reikalauja žirgo bei raitelio drąsos ir ištvermės jojant atviromis didelio ploto aikštelėmis bei įveikiant įvairias kliūtis.
Trečiąją trikovės varžybų dieną duetai rungiasi konkūrų aikštelėje, kur turi įrodyti savo tvirtumą po sunkios kroso jojimo dienos.